fremtid


 * Jemens problemer og fremtidig utvikling **

Fattigdom er et av de største problemet i landet, hvor 45 % av befolkningen på ca. 23 millioner innbyggere, lever på under to dollar om dagen. Situasjon en i Jemen er meget sammensatt, og enkelte mener derfor at alle jemenittiske problemer bunner i nettopp fattigdom, inkludert al-Qaidas inntog i Øst-Jemen, rebellene i nord og kampen om løsrivelse i sør. Til i dag har man sett at fattigdommen har ført til at terror- og opprørsorganisasjoner har fått stort gjennomslag i landet. Arbeidsledigheten i Jemen ligger på rundt 35 %, og er størst blant unge menn. Forskere på området har i denne sammenhengen funnet en direkte link mellom arbeidsledighet og militarisering. Hos al-Qaida møter de arbeidsledige autoritære personer, som blir løsningen på deres problemer, i tillegg til samhold. Mange mener derfor at det ikke er den religiøse faktoren som verver flest medlemmer, men derimot mangel på inntekt. I tillegg er omtrent halvparten av jemenittiske barn underernært, noe som er meget negativt i og med at det er disse barna som utgjør Jemens fremtid.

Presidenten Saleh har selv uttalt at pengene som tidligere var satt av til skoler på statsbudsjettet, nå blir brukt til å slå ned på opprørerne. De kontinuerlige voldshandlingene i Jemen tapper altså landet for penger, og hindrer positiv utvikling i form av utdanning og helsetjenester. Enkelte mener også at Vesten i stor grad har skylden for at staten stadig mislykkes. Dette begrunnes med at de vestlige landene, og da særlig USA, støtter opp om Presidentens, i stedet for å satse på en progressiv utvikling. Amerikanerne på sin side mistenker Jemen for et kraftig dobbeltspill, hvor jemenittiske myndigheter støtter opp om opprørsgruppene, for at USAs interesse i landet skal fortsette. I dag bidrar nemlig USA med militær og økonomisk støtte til Jemen, for at myndighetene i landet skal kunne nedkjempe terrororganisasjonene som har oppblomstret i nordområdene i Jemen.

Et annet fremtidig problem i staten kan være stopp i oljeproduksjonen. Over 75 % av statsbudsjettet i dagens Jemen er basert på nettopp inntekter fra oljeproduksjon. Selv om store deler av Jemen fortsatt er uutforsket for olje, har det vært få nye oppdagelser av olje de siste fem årene. Om denne utviklingen fortsetter har verdensbanken antatt at det vil være totalt stans i statens oljeinntekter innen 2017. Dette vil være dramatisk for Jemen, og vil føre til at mennesker i ekstrem fattigdom vil øke desto mer. Jemens utenriksminister, Abubakr al-Qirbi, har selv uttalt at økonomisk utvikling er det eneste som kan gjøre at Jemen lykkes i kampen mot terror. I dag er Jemen hovedsetet for al-Qaida på den arabiske halvøyen.

Et av problemene i fremtidens Jemen kan også bli rettsystemet. Det er, som i mange andre land i Midtøsten, bygget på islamsk rett. I tillegg er rettsystemet basert på stammebaserte rettsystemet fra det tidligere Nord-Jemen, og på Sør-Jemens marxistiske tankegang. I dag finnes det mange eksempler på at et slikt rettsystem ofte kan hindre en rettferdig rettsgang. På denne måten blir troen en øverste autoritet for rettsgangen, i stedet for reell lov og menneskerettigheter. Man kan også ta opp problemet med at de hellige bøkene ofte åpner for tolkninger, og at rettssystemet derfor kan tolke loven i mange forskjellige retninger. Dette kan føre til er lite stabilt, kosekvent og rettferdig rettssystem.

I sammenheng med rettsystemet vil det også være naturlig å nevne Martine-saken som har vært meget aktuell i norske medier. Siste nyhet om denne saken er nemlig at jemenittiske myndigheter åner for at en eventuell rettssak kan gjennomføres i Jemen., hvor drapsmannen Abdulhak bor.

Det er altså mange argumenter som taler for en negativ fremtid for Jemen. Selv om situasjonen i Jemen er dramatisk og meget alvorlig, har en rekke internasjonale organisasjoner rådet myndighetene i Jemen til å handle umiddelbart. De ønsker at myndighetene skal igangsette konkrete tiltak for å bekjempe radikalisering og ustabilitet. Eksempler på slike tiltak kan være å åpne for fredlige diskusjoner og opprør. I dag begrenser staten slike initiativ, noe som, i mange tilfeller, fører til voldshandlinger. I tillegg oppfordrer det internasjonale samfunnet til at de planlagte bevilgningene til skole- og helsesektoren gjennomføres. Helse- og utdanningstiltak er, i følge FNs tusenårsmål, nettopp et middel for å bekjempe fattigdom. I følge Globalis kommer det allikevel frem at lese- og skrivekyndigheten blant unge i Jemen er relativt høy (80,4 %), samtidig som at andelen gutter som fulfører grunnskolen også er høy (84,5 %). I sørområdene av Jemen har det til i dag blitt gjort noen nye investeringer i infrastruktur og skoler, noe som viser til at staten har (om enn en veldig liten) interesse for slik utvikling. Myndighetene ønsker også hjelp fra Vesten til opplæring av politi og andre ordensorganer i landet. Mange mener at Vesten derfor har et ansvar for Jemens utvikling. Mange mener derfor at det finnes håp for Jemen, særlig så lenge Vesten er engasjert og interessert i statens utvikling.

Etter å ha lest mye om problemene i Jemen er det tydelig at både myndighetene i Jemen og verdenssamfunnet står foran en rekke store utfordringer i forhold til landets utvikling. Det går for eksempel an å henvise til Johan Galtungs teori om imperialisme (kan lastes ned her: ). Galtung mener at det er sterke motsetningsforhold mellom elite og befolkning innad i u-land, mens det samtidig er et sterkt interessefellesskap mellom eliten i U-land og eliten i I-land. Motsetningene mellom elite og befolkning er ikke så stor i I-land. Eliten i I-landene og U-landene har altså en felles interesse av å opprettholde det nåværende styresettet i Jemen. Dette fører med seg at motsetningene mellom elite og befolkning i Jemen vil bli enda større. I følge Galtung vil derfor motsetnigene innad i Jemen fortsette å øke, i takt med det sterke interessefellesskape mellom eliten i Jemen (U-land) og andre vestlige I-land.   Den amerikanske professoren [|Francis Fukuyama] ser der i mot mer positivt på verdenssitasjonen når det gjelder motsetningsforhold mellom I-land og U-land. Han mener at vi er ved enden av historisk utvikling, slik vi kjenner den i dag, og har derfor utviklet en teori ved navn "[|The end of history] ". Fukuyama mener at det vil bli stadig færre konflikter, ettersom at det kapitalistiske demokratiet vinner innpass i stadig flere land i verden. Selv om Jemens problemer i stor grad ikke skyldes konflikter mellom land, mener Fukuyama at Jemens utvikling umulig kan fortsette, som et medlem av verdenssamfunnet.

En annen teori bygger på "The clash of civilizations", og [|Samuel P. Huntingtons] tanker. Huntington vil på sin side si at etniske motsetninger vil bli større med tiden, og at antall konflikter på verdensbasis derfor vil øke. I Jemens tilfelle vil dette si at antall terrororganisasjoner vil øke, og at motsetningene mellom Vesten og Jemen vil øke. Huntington har et meget negativt syn på utviklingen, i forhold til Francis Fukuyama. Disse to teoriene kan også ses på i sammenheng med Karl Marx' teori om klassekamp, hvor han mener at motsetningsforholdene i et samfunn kun kan fungere i en gitt tidsperiode, noe som vil føre til revolusjon.