Økonomi

** Økonomi **




Namibia har en BNP (Brutto nasjonalprodukt) som er fem ganger høyere enn de fattigste landene i Afrika. Allikevel lever majoriteten av Namibias befolkning i fattigdom, grunnet høy arbeidsledighet og ujevn fordeling av landets inntekter. Namibias økonomi er sterkt knyttet sammen med den Sør-afrikanske økonomien, grunnet at landet tidligere var en del av Sør-Afrika.

Namibia har siden frigjøringen mottatt store summer i bistand. Målt i folketall er Namibia på verdenstoppen i bistandsoverføringer. Men det som er tilfellet i Namibia er at donorene har relativt liten innflytelse på hva bistandspengene blir brukt til, fordi den største delen av den namibiske gjelden er nasjonal. Man har dermed liten innsyn i den økonomisk og politiske situasjonen. Men den relativt positive økonomiske utviklingen i Namibia skyldes den høye bistanden fra utestående land, spesielt fra sin tidligere koloniherre Tyskland.

Kombinasjonen av en langvarig politisk stabilitet og store mineralforekomster har gjort at Namibia har fått en vekst i økonomien. Namibia er rikt på mineraler og fiskeressurser og disse to næringene dominerer økonomien. Landet er blant verdens ledende på eksklusive diamanter, sølv og sink. Men det er særlig diamantutvinningen som har generert inntekter for den namibiske stat. I fremtiden ventes det at Namibia vil kunne utnytte seg av store uranforekomster. Det er planlagt at landet skal bygge flere kjernekraftverk slik at en kan utnytte uranet økonomisk og samtidig sørge for en stabilitet i elektrisitetsforsyningen i landet. Namibia importerer i dag store deler av strømmen som benyttes fra Sør-Afrika.

Namibia nøt lenge godt av økonomisk og politisk stabilitet, men nå står landet midt i en av de største økonomiske krisene siden uavhengigheten. Utgiftene øker hvert år uten at inntektene gjør det samme og landet får stadig mindre midler å fordele i de forskjellige sektorene. Det er utdanningen det satses mest på i statsbudsjettet og som får de største midlene, mens helsesektoren får minst midler. Dette gjør at bekjempingen av den høye andelen med HIV-smittede blir enda vanskeligere siden det ikke bevilges penger for å få bukt med sykdommen. Den statlige gjelden er i tillegg svært stor.

Men den aller største utfordringen for Namibia er den høye oljeprisen. Dette har fått økonomiske konsekvenser for den namibiske økonomien. Drivstoffprisene steg med 56 prosent fra juli 2007 til juni 2008. Dette fikk store konsekvenser, særlig for transport-, landbruk og fiskerisektoren. Fiskeriene er en av de største inntektskildene for Namibia, sammen med turisme, kjøtteksport og mineraler. Denne inntektskilden har nesten kollapset på grunn av drivstoffprisene. I 2005 besto bensinprisene for 30 prosent av utgiftene til fiskerinæringen. I dag har dette økt til rundt 50 prosent. Kombinert med sterke reduksjoner i fiskerikvotene gir dette dystre økonomiske fremtidsutsikter for Namibia.