jemenforhold


 * Politikk**

Jemen fikk sin grunnlov i 1991. Landet er en enhetsstatlig, arabisk og islamsk republikk. Presidenten velges av folket hvert sjuende år. Den //utdøvende// og militære makten er gitt presidenten, og det er han som utnevner statsminister og regjering. Den //lovgivende// makten består igjen av to organer. Representantenes hus har 301 medlemmer og er valgt ved folkeavstemning. I tillegg har de et konsultativt råd med 111 medlemmer som presidenten utnevner. I utgangspunktet har staten et flerpartisystem, men politikken domineres hovedsakelig av to partier: den allmenne folkekongressen, som vant sist valg med 58 % av stemmene, og det jemenittiske islah-partiet. Jemen er medlem av FN, og er representert i Norge gjennom ambassaden i Haag.

Jemen støtter ”kampen mot terror” og inngikk et samarbeid med USA i 2002. Staten slår hardt ned på radikale islamistiske grupperinger, men de sentrale myndighetene har fremdeles ikke kontroll over hele landet. Siden 90-tallet er det blitt dannet en rekke mindre radikale islamistgrupper. Særlig i det tidligere Nord-Jemen finner man stammeledere som til stadighet utfører mindre terrorangrep. De to største islamistgruppene er Islamsk Jihad (al-Jihad al-islami) og Aden-Abyan islamske hær (al-Jaysh al-islami Aden-Abyan). En av grunnene til økt islamisme kan være arbeidsimigrasjonen til Saudi-Arabia som har ført til en utbredning av den islamske retningen wahhabisme. Det siste tiåret har det vært en rekke terrorangrep i Jemen. De to største var angrepet på det amerikanske skipet USS COLE i 2000, og senere i 2002 på det franske skipet Limburg.

I følge Amnesty International er menneskerettighetsforholdene blitt vanskeligere. Jemen er et oppholdssted for utenlandske militante islamister. Dette har ført til at menneskerettighetssituasjonen, spesielt for mistenkte grupper, er svekket. Ikke-registrerte flyktinger mangler rettssikkerhet og blir fengslet uten lov og dom. Man blir ikke fengslet fordi man tilhører en bestemt folkegruppe eller minoritet, men man har såkalte ”røde linjer” hvor overtredelser fører til straff. Man skal altså ikke være talsperson for separatisme, religiøs ekstremisme, oppfordre til angrep på amerikanske interesser etc.

Jemens rettsystem bygger på islamsk rett og sharia. Sivil og religiøs rett er altså ikke adskilt, men man har egen domstol for kidnappingsforsøk og sabotasje. Rettsvesenet er en slags blanding av de variantene man før hadde i Sør-Jemen og Nord-Jemen. Derfor har man nå parallelle stemmebaserte rettsystemer i Nord. I følge Sharia kan dødsstraff pålegges ved mord, voldtekt, væpnet ran, homoseksualitet og konvertering fra islam. Jemen praktiserer dødsstraff, men det er ikke særlig vanlig. Rettssystemet kritiseres for å være svært inneffektivt og er ofte utsatt for press og bestikkelser. Fengslene er av svært dårlig standard og bruk av tortur er helt vanlig.